EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
- Jag ska hämta kaffe. Vill du ha? - Jag drack på planet.
- Ursäkta. Får jag ta för mig? - Studenter får ta vad de vill.
- Förkylningstider? - Förlåt?
Det är förkylningstider.
Bill.
- Hur mår du? Välkommen. - Tack.
- Hur är det med familjen? - Sedan när bryr du dig om det?
Jag låtsas vara omtänksam.
- Ska vi gå rakt på sak? - Ja.
Här är han.
Dr Wendy Carr, min kollega Holden Ford.
Dr Carr.
Agent Ford. Jag har läst mycket om er.
- Om mig? - Era anteckningar.
Tack.
Vi går in på mitt kontor.
Bra att ni kunde komma.
När jag fick referatet från era möten med Kemper hade jag kört fast i skrivandet.
- Vad handlar er bok om? - Manschettbrottslingar.
Män som Edmund Kemper.
Hur tror ni att de män ni studerar liknar Kemper?
Först och främst är de alla psykopater.
Jag studerar industriledare:
IBM, MGM, Ford, Exxon och så vidare.
Alla dessa män har fruar, ungar, hundar och guldfiskar.
Inte för att de slutade vara psykopater, utan för att de gjorde andra val.
Har de samma underliggande personlighetsdrag?
Kemper visar total brist på ånger,
brist på ett inre känsloliv,
och han kan inte reflektera över andras upplevelser.
Baserat på det jag skrev?
Det hade varit tydligare om ni spelat in och transkriberat ord för ord, men ja.
Även om ert projekt bara är påbörjat,
känns det redan som en uppföljare till The Mask of Sanity,
vilket är en komplimang.
Vad sa ni? The Mask...
Så ni tycker inte att det är vansinne att intervjua mördare?
Tvärtom.
Men alla som har en ny idé är förstås vansinniga.
- Men nej. - Oj! Okej.
Det var en lättnad.
Vi har inte fått den responsen. Det här är faktiskt den enda vi har fått.
Männen sitter bara där, inlåsta.
De moraliska aspekterna skrämmer oss, så vi ser inte värdet i deras insikter.
Av värde för brottsbekämpning?
När det gäller beteendevetenskap, tidiga upptäckter och kriminologi.
- Ja, det är det jag har sagt hela tiden. - Har du?
Ni måste formalisera det här.
Det krävs tid och energi att göra det till ett större projekt med ett frågeformulär.
Formalisera
Deras familjebakgrund, deras tankar om varför de gjorde det,
om de blev upphetsade under morden, sådana saker.
- Kontrastera, jämför och publicera. - Publicera?
Ni kan inte bara cirkulera era rön inom FBI.
- Skriv en bok om det. - En bok?
Vi uppskattar er tro på oss,
men vi hade inte rätt att skicka anteckningarna.
- Vi kan inte publicera det vi gör. - Varför inte?
Chefen har bara gett oss helger och ett kontor i källaren.
Vi utbildar fortfarande på heltid.
- Vi kan inte släppa allt. - Utbildar?
Vi reser runt och lär ut FBI-teknik till poliser.
Vi ska träffa Benjamin Miller i Bridgewater idag.
Utbildningen ger oss friheten att intervjua männen.
Vi börjar med Kemper och Miller och bygger sen vidare.
- Vi gör det på fritiden. - Jag insåg inte att det var så informellt.
Vi kan formalisera det. Vi kan lätt göra det. Och sedan en bok.
- Uppföljaren till The Mask of... - Jag ville bara ha ett extra par ögon
för att få veta om det är av värde ur ett akademiskt perspektiv.
Har ni visat anteckningarna för er chef?
Nej.
Kan någon annan sköta utbildningen?
- Vem som helst. Det är inte svårt. - Det är inte sant.
Och det hör inte hit. Shepard vill inte ens att vi pratar om det här.
Tror ni att han godkänner en akademisk heltidsstudie? Eller en bok?
Finns det intresse utanför brottsbekämpningen?
Tänk er vad det verkligen innebär att slå ihjäl någon.
Lusten att kontrollera, känslan av upphetsning,
beslutet att våldta offrets avhuggna huvud,
och förödmjuka hennes kropp.
Hur kan man få reda på det från en polisrapport?
Vet ni varför det tog mig nästan tio år att få min bok utgiven?
Därför att narcissister inte går till doktorn.
Psykopater tror att de är normalt funtade.
De är nästan omöjliga att studera.
Ni har hittat ett sätt att studera dem nästan som i laboratorieförhållanden.
Därför är det så spännande och potentiellt väldigt brett.
Jag säger inte emot.
Jag känner Holden så pass bra att jag vet vad hans galna blick betyder.
Men det är tyvärr inte möjligt inom FBI: s byråkrati.
Vi har helgerna.
Vi har kvällarna efter utbildningen och nån timme före. Shepard får inget veta.
Att intervjua 40 män är ett heltidsjobb.
Om det ska bli en akademisk studie så handlar det om 4-5 år.
- Data måste analyseras. - Just det.
Nå...?
Det är synd.
Vi ska intervjua Miller om en timme.
Det är mycket viktigt arbete.
Om er chef inte tillåter det, prata med nån som har friheten och resurserna.
Vi fortsätter som vi gör.
Det lär ta tid, men vi ger inte upp än.
Naturligtvis inte.
Men det känns bra med uppmuntran, även om vi är begränsade.
Tack.
Ingen orsak.
- Tänk om... - Nej.
- Jag säger bara att vi kan... - Holden.
Jag är också frustrerad.
De skjuter fåglarna på gården, eftersom de kan smuggla in knark.
Jag vet inte om det är sant. En flickvän sa det.
- Dejtar du många före detta fångar? - Nej.
Debbie är faktiskt min första riktiga tjej sen high school.
- Riktiga tjej? - Ja.
Min fru är den första kvinnan som jag är gift på riktigt med.
De sa klockan tre. Vad väntar vi på?
Du skulle vara mindre rastlös om du rökte.
Jag borde ha tagit med en bandspelare.
Agent Tench och agent Ford.
Mina herrar. Jag är dr Cale. Vi talades vid på telefon.
Tack för att ni gör det här. Vi vet att det är ovanligt.
Miller vill tyvärr inte prata med er.
Han sa ja när vi först frågade, men vi kan inte göra nåt nu.
- Han är nog på bättre humör i morgon. - I morgon?
Han blir så här ibland.
Han behöver lugna sig innan han kan prata med folk.
Vi ger honom mat i cellen, för han vägrar komma ut.
Vi reser vidare i kväll.
Jag beklagar. Kommer ni tillbaka till Boston?
Kanske. Tack för er tid. Vi uppskattar det.
Ingen orsak.
Det var sista gången vi förvarnar dem.
Holden?
Har du känt att du är nära nåt stort, men att det glider dig ur händerna?
- Var hittade du strykbrädan? - I din garderob.
Jag kan inte sluta tänka på projektet.
Dr Carr sa att det är betydande.
Vad gör du? Har du rökt mitt gräs?
Jag kan inte sluta tänka på projektet. Det är så spännande.
Okej.
Men väck mig inte när du kommer tillbaka.
Rissell finns en timme härifrån, så vi kan lätt nå honom.
Vi har... Vaughn Greenwood.
- Skid Row Slasher? - Ja, han är i Kalifornien.
Även Herbert Mullin.
Cincinnati-stryparen...
- Vad heter han? - Posteal Laskey Jr.
Jag antar att han är i Cincinnati.
Ja.
Jag gillar att utbilda poliserna i Mellanvästern. De är trevliga.
Vi har Richard Speck i Illinois.
- Bra, vi kan beta av Mellanvästern. - Gerard John Schaefer.
Han mördade minst 30. Men det var i Florida.
Jag nobbar inte golf i Florida.
Bill Tench.
- Hej, det är Roy Carver. - Hej. Vad gäller det?
Vi behöver prata. Det har skett igen. Vi har ett lik.
- Jag förstår. - Kan ni komma tillbaka?
Okej. Jag återkommer.
- Vad har hänt? - Carver. Det har hänt igen.
Samma ålder som Gonzales, men den här kvinnan är död.
Bill, herregud! Vi har fått rätt.
Hallå! En gammal dam har blivit mördad.
Vi kan prata med Kemper igen.
Hade hon hund? Säg att hon hade det.
En större hund. Halsen avskuren.
Amen.
Det är inte bara vad vi väntade oss.
Han börjar få smak för det. Det blir fler.
En sekvensmördare.
En sekvensmördare?
När de mördar tre eller fler.
Är det en ny klassificering? Ni måste få det nedskrivet.
Jag ska prata med Marge.
Var det detta du pratade om angående Kemper?
Vi gav dem en beskrivning. Vi måste se till att de griper honom.
- Det är som vi förutsåg. - Tack, Holden. Jag har lyssnat.
- Vi måste gottgöra det här. Jag håller med. Det måste ni.
Vad väntar ni på? Ni har ett plan att passa.
Ja, sir.
Hon hette Laura Conway och bodde en knapp kilometer bort.
Exakt som när Rosemary Gonzales överfölls. 22.30-23.00.
Och hunden?
Den måste ha kämpat. Mördaren måste ha bitmärken.
Hunden blev lasagne.
Vi grep några ungdomar.
Vi hade en 18-åring från trakten, men han hade alibi.
Vadå?
Han jobbade till midnatt på ett snabbmatsställe.
Pratade du med hans chef?
Ja, det är ett nytt hamburgerställe.
Som McDonalds?
- Jag minns inte. - Vi måste tänka om.
Titta på hunden.
Någon har nästan rensat ut inälvorna.
Den här kvinnan var inte lika klen som mrs Gonzales.
Den som gjorde det var inte lättskrämd.
- Äldre. - Och bestämd.
Jag förstår inte sexövergreppet.
- Varför antasta och inte våldta? - Han ville inte.
Han ville dominera och förödmjuka henne.
- En sjuk jävel. - Kanske 35-40 år gammal.
Kvinnorna kanske är i mammans ålder...
- Det är en modersgrej. - 40? Hörde jag rätt?
- Det är ingen tonåring. - Vi har gripit sådana.
Det är inte lika aggressivt. Det är ingen tonåring.
Sacramentos åklagare har skällt på mig, och nu har ni ändrat uppfattning?
Det är ingen engångsföreteelse. Inget slumpmässigt.
- Han börjar bli självsäker. - Sena 20-årsåldern.
Fysiskt mogen. Känslomässigt omogen. Socialt underutvecklad.
- Han bor kanske hemma. - Narkotika?
Därför misshandlade han henne. Han kunde inte sluta.
- Tror du? - Varför inte?
Inte om han bor hemma. Han kanske är gift.
- Eller separerad. - Separerad?
Killar i olyckliga äktenskap flippar lätt ur.
De slåss, särskilt när det gäller kvinnor.
- Jag vet inget om det. - Tur för dig.
Tror ni fortfarande att han är vit? Inte latinamerikan? Svart?
Svarta och latinamerikaner skulle nog ha mer respekt för en äldre dam.
- Det är nog en fattig vit kille. - Vi pratade med några äldre killar.
Den här verkar rätt intressant.
Han kom fram till oss. "Vad har hänt? Fanns det vittnen?"
Han var full. En sån som gillar att snacka med snuten.
Vi borde prata med honom.
Visst.
Mamma!
God morgon.
Minns du mig?
Ja, jag minns dig.
Mamma!
Jag är kommissarie Roy Carver.
Mina kollegor Bill Tench och Holden Ford.
- Hej. - Vad vill ni?
Dwight?
- Vad vill ni honom? - Herrarna är från FBI.
Vad har han gjort?
Vem fan har du släpat in i mitt hem?
Får vi komma in?
FBI knackar på min dörr.
Jag skulle lika gärna kunna var död.
Döda mig nu, för det är ändå det du gör.
Och det är en långsam död.
Han är min enda son. Jag kan lika gärna gå till motorvägen
och kasta mig under en lastbil och slippa eländet.
Vi vill bara ställa några frågor till Dwight.
Är de här dina, Dwight?
Han borde ha flyttat hemifrån vid det här laget, men nej.
- Sover du på soffan? - När han inte är för full.
Vi kanske kan prata där ute. Och ta en cigg.
Ta honom. Ge mig en jävla chans att andas.
Cigarett?
Trevlig kvinna.
Mycket moderlig.
Har du många vänner?
Har du?
Jag såg ett koppel där inne, men jag har inte sett nån hund.
Har du nån flickvän?
Inte lätt att ta hem en tjej
när morsan är på en jämt.
- Nej. - Inte?
Är det inte svårt?
Jag har ingen tjej.
En snygging som du? Det tror jag inte på.
Vill du suga av mig?
Har du aldrig haft någon tjej?
En gång.
Vad hände?
Hon blev med barn.
Mamma tyckte att vi var för unga för att gifta oss och skvallrade.
Hon förrådde er.
Vad hände med barnet?
- Hon gjorde en skrapning. - Skrapning?
Abort.
- Hur gammal var du? - 20.
- Hur gammal var hon? - 20.
Det verkar inte för ungt. Älskade du henne?
Jag vet inte. Vad är det för jävla fråga?
Jag är nyfiken.
"Jag vet inte", är svaret.
Tror du att hon älskade dig?
- Är du okej, Dwight? - Va?
Du tycks ha skadat armen.
Har du varit i slagsmål?
- Nej. - Får jag se på armen?
- Hur fick du märkena? - Jag var full. Jag vet inte.
Alkohol brukar inte ge rivsår.
Jag slår i saker.
Som vadå?
Jag fick dem av en träplanka.
- Det är okej. - Får jag se igen?
Jag har ingen hund.
- Hon har en hund, inte jag. - Din mamma?
Dwight...
Varför berättar du inte hur du fick märkena,
så att du slipper ljuga för en FBI-agent?
Jag fick dem av en träplanka.
- Är det bara du och hon här? - Och Jesse.
Vem är Jesse?
Någon karl.
- Röker du inte så ofta? - Jag röker.
Blir det inte trångt här med tre personer?
- Jag antar det. - Är det nytt? Att Jesse bor här?
Några veckor.
De träffades och...
Jag vet inte.
Rummet är intill.
Känns det inte konstigt att höra dem?
Nej.
Jag skulle bli galen.
Hon verkar svår att behaga.
- Gör han som hon vill? - Hon vet inte vad hon vill.
Inte?
Vem träffar en karl och låter honom flytta in direkt?
- Det är för fan sjukt. - Har du nämnt det?
Vadå?
Hon tvingade er att göra abort.
Har du något att säga till om gällande hennes kärleksliv?
Han bor intill dig. Får du säga något om att de knullar?
Jag skulle bli galen om min mamma körde med mig.
"Gör abort, gör si, gör så."
Ja. Hur finner du dig i det?
- Säger du inte ifrån? - Jag säger ifrån.
- Det märkte jag inte. - Jag hörde inget.
Jag säger ifrån. Jag är ingen mes.
Det påstår jag inte. Varför tar du bara emot skiten?
- Du vet inte vad du pratar om. - Tappar du humöret ibland?
- Jag ger igen. - Vad betyder det?
- Har du varit i slagsmål någon gång? - Kanske.
- Men inte med mamma? - Man har bara en mamma.
Du har aldrig rört henne. Naturligtvis inte.
Om man slår sin mamma går det illa.
Har du nånsin tappat kontrollen?
- Inte med henne i alla fall. - "Inte med henne."
Du måste väl avreagera dig och visa vem som bestämmer.
- Du har aldrig slagit din mamma... - För hon älskar dig.
Florin-invånarna kan sova lugnare i kväll.
Sacramento-polisen har gripit 30-årige Dwight Taylor
i samband med två incidenter av sadistisk misshandel.
Polisen säger att Taylor, som själv är bosatt i förorten,
misshandlade Rosemary Gonzales, 74, så att hon föll i koma,
och knivhögg Laura Conway, 64, till döds.
Offren bodde en kilometer ifrån varandra.
En bisarr sak med de brutala attackerna på de äldre offren...
Okej.
Alla i det här rummet minns när de var små
och först kom på tanken att de ville bli polis.
Jag visste det redan i tredje klass
när jag läste En studie i rött av sir Arthur Conan Doyle.
Ser ni den här killen?
- Han är en modern Sherlock Holmes. - Absolut!
- Och det gör dig till dr Watson. - Ja!
Tack.
Jag menar det.
Eller så är ni synska.
Skratta inte. Det finns många synska i Kalifornien och de vill alla bli snutar.
Alla snutar vill bli FBI-agenter, agenterna vill bli... Jag vet inte.
Han tänker hålla tal. Upplys oss, vise man.
Tal!
Tack.
Jag ville bara tacka för sammankomsten.
Tack, Roy, för att du uppskattar vad Bill och jag gör.
Och för att du förstår att om vi alla samarbetar,
så kan vi gå in den mörkaste av nätter och skapa ljus i mörkret.
Jag talar om verkligt mörker.
- Och tack för ölen. - Skål för det!
Vi hjälper gärna till.
Grattis, grabbar.
Bra jobbat.
Skål.
Om du bara kunde lysa upp i mörkret så kan jag hitta mina nycklar.
Jättekul...
Fullträff!
Okej. Ni vann.
- Okej. - Bravo.
Ja, jag ville höra hur du har det. Det är allt.
Hans lärare?
Det var tråkigt att höra.
Nej, vi hinner nog inte tillbaka.
Så...
Okej. Jag ville bara höra din röst.
Ge honom en puss från pappa.
Jag älskar dig också.
Förlåt mig, Ed,
men fick våldet i filmerna dig att döda kvinnorna?
Nej.
Min poäng är att i verkligheten blir det inte som man tror.
När man knivhugger någon så ska de falla döda ner. "Ååh..."
- Och faller död ner, eller hur? - Ja.
I verkligheten när man knivhugger nån, så sjunker deras blodtryck
och de förblöder väldigt långsamt.
Så jag tvekade. Jag njöt inte av det.
- Fick du med det på bandet? - Ja.
Allting går tillbaka
till min så kallade oförmåga att kommunicera socialt, sexuellt.
Jag var livrädd för att misslyckas i ett förhållande.
Jag vågade inte ens prata med unga damer.
Jag ville kommunicera.
Ironiskt nog var det därför jag började plocka upp tjejer.
Jag plockade upp en tjej och gick lite längre för varje gång.
Det var en fråga om att våga. Först hade jag ingen pistol.
Sedan körde jag till en plats där ingen kunde se oss.
Men jag sa: "Nej, jag kan inte."
Du plockade upp tjejer, men dödade dem inte?
Men senare hade jag pistolen i bilen,
och jag kände ett sug, en hemsk tärande känsla inom mig.
Jag hade gärna bara våldtagit dem, men eftersom jag var helt oerfaren,
kände jag hur en fantastisk passion slet inom mig.
Fantastisk passion?
- En bra fras, inte sant? - Vad hände sedan?
Jag funderar på att skriva en bok.
Jag behöver en skrivmaskin. Kan ni hjälpa mig?
Vi kan nog dra i några trådar.
- Och sen blir känslan större? - Och helt plötsligt börjar du...
- ...njuta av spänningen. - Hör på...
När man skär av någon halsen, så måste man göra det från öra till öra
för att kapa luftstrupen och halspulsådern så att personen både blöder och kvävs.
Annars skulle det bara göra ont.
Det var så jag lärde mig att termen "öra till öra"
ska tas bokstavligen.
Folk tror att det bara är ett uttryck, men det är en instruktion.
Man vill inte. Man måste.
- Så det är ingen njutning? - Jo, det är klart.
Jag ville känna mig exalterad.
Med andra ord: besegra döden.
De var döda och jag levde. Det var njutningen.
Jag var jägaren, de var mina offer.
Så hur kändes det efter dina första mord?
Jag tyckte bäst om Mary.
Jag kände inget särskilt för Anita.
- Vad var det för fel på henne? - Inget särskilt.
Men Mary var mer...
Jag blev rätt tagen av hennes personlighet och utseende,
och jag kände nästan vördnad.
- Vördnad? - Ja.
Jag besökte platsen för att vara nära henne.
Jag älskade henne och ville ha henne.
Besökte du mordplatsen?
Jag har aldrig sett bra ut, men jag har alltid gillat söta tjejer.
Du är väl likadan.
Visst.
Ni kan nog inte föreställa er detta,
men ända sen jag var inspärrad från 15 till 21,
för mordet på mina morföräldrar,
hade jag inte mycket gemensamt med kvinnor i min ålder.
När jag kom ut i samhället igen var allt så främmande.
Jag hade bott med folk som var äldre än jag så länge.
- Jag var som en gammal gubbe. - Så hemskt.
När jag erkände för polisen,
körde de mig genom Kalifornien och vi stannade för att äta.
Några snygga tjejer gick förbi bilen.
Jag kräktes.
Där och då, på polisbilen, inför alla poliserna.
Jag kräktes våldsamt. Det var så jag reagerade på kvinnor.
Jag kunde inget annat.
Låt mig fråga dig en sak. Har du pratat med någon om det här?
Om dina böjelser?
- Din mamma... kanske? - Inte på samma sätt som med oss förstås.
Om jag hade kunnat få en syl i vädret hade allt varit annorlunda.
Från det att jag vaknade var hon förödmjukande och nedlåtande.
Hon kände till mina svagheter, eftersom hon hade skapat dem.
Jag var hennes leksak hela livet, ända tills jag skar av hennes huvud.
Ed...
Varför gjorde du det du gjorde...
...med hennes huvud?
Varför gör någon det?
Den natten gick jag fram till hennes säng.
Hon låg och läste en pocketbok som så många gånger förr.
Hon sa: "Jaha, du vill väl vara uppe och prata hela natten nu."
Fattar du?
"Vara uppe och prata hela natten."
Fan.
Jag visste att jag skulle döda henne. Fattar ni?
Jag var ärlig mot mig själv för första gången.
Jag är ingen ödla.
Jag kröp inte fram under en sten. Jag kom ut ur hennes vagina.
Hon födde mig.
Är det sant att du stoppade en del av henne i avfallskvarnen?
Hennes stämband.
- Varför? - Jag kunde inte få tyst på henne.
Hon ville förgöra mig med ord, bokstavligt talat.
Så jag tystade henne för gott.
Alla vet att det var på grund av det hon gjorde mot mig,
hur hon behandlade sin son.
Pizza!
Grabbar...
Okej. Så du klev ur bilen...
- Jag gick in i byggnaden. - Var det någon där?
Jag är hemma och går uppför trapporna till lägenheten,
med ett avskuret huvud och en halv liter blod i en väska.
Hade du den under armen? Bara så där?
- Ta en bit till. - Tack.
Sedan blir det som en bild. Ett lyckligt ungt par i trappan.
- De går rätt förbi mig. - Era världar kolliderar...
Mitt mordiska fantasiliv och det här.
Snygg tjej. Snyggt namn. Kim eller något.
På en dejt med sin pojkvän.
Och det kunde ha varit Kims huvud i väskan.
- Du leker Gud. - Exakt.
Och jag insåg att jag aldrig hade varit på en dejt, någonsin.
Jag gick in och jag sa till mamma: "Jag har aldrig varit på en dejt."
- Och vad sa hon? - "Gudskelov."
- Fattar du? - Vilken slyna.
Jag började gräva ner huvudena i trädgården.
- Jaha. - Under mammas sovrumsfönster.
Deras ansikten tittade upp mot hennes fönster.
- Mitt framför näsan på henne. - Det var som fan...
Det är dumt, men mamma gillade när folk såg upp till henne.
Jag luktar som Kemper.
Det kanske är fängelselukt.
Det luktade illa, som ett omklädningsrum.
Du får mig att tappa aptiten.
Så...
Gillar du din mamma?
Förlåt. Det var inte roligt.
Ja, jag tyckte om min mamma. Men hon lever inte längre.
Tycker du om din fru?
- Ja, det gör jag. - Bra.
Jag har känt henne i hela mitt liv. Jag skulle nog inte klara mig utan henne.
- Din flickvän, då? - Ja.
Hon är toppen. Smart. Jag tror att hon gillar mig.
Vi är lyckligt lottade.
Det känns bra, eller hur?
Att flyga hem efter att ha gripit skurken, precis som på film.
Det känns bra att Dwight inte längre går fri.
Men Kemper hade en dämpande effekt.
- Han får en att må illa, eller hur? - Ja.
- Mer än Dwight? - Det finns inget bakom Kempers ögon.
Det är som att stå vid ett svart hål.
Ja.
Och han tror att vi är hans vänner.
Han tror att du är hans vän.
Du är alltså en bra FBI-agent.
Jag har funderat över vårt samtal med dr Carr.
Jaså?
Vi är bra på det här, även om det får mig att må illa.
Om vi måste ta det lugnt med allt nytt och intressant...
Ja?
Om hon verkligen tror på idén,
och att det har potential att förändra folks liv...
- Ja? - ...då borde vi bjuda hit henne.
Bara en dag, för att planera vår strategi.
Det är en fantastisk idé.
Vi kan sammanställa vad vi har
och skapa en plan, så att om vi vill prata med Shepard...
Så är vi förberedda.
Det är en chansning. Han hatar dig redan.
Han börjar hata dig också.
Ja... Så varför göra ett halvdant jobb?
Dwight skulle ha fortsatt, precis som Kemper,
tills han kom fram till orsaken.
Det är typiskt att det alltid handlar om modern.
Det var modern, men på ett annat sätt.
Mer...
...kärlek.
Om man kan kalla det så.
Var hon snygg?
- Vem? - Hans mamma?
Killarna på skolan tyckte att min mamma var snygg och det äcklade mig.
Men hon fick cellgiftsbehandling och då slutade alla skämta.
- Det gjorde mig ledsen. - Jag visste inte att hon hade cancer.
Därför vill jag att du tar mig på brösten när vi knullar.
- Du kan kolla efter knölar. - Är det därför?
Jag kan inte låta de här typerna påverka mig.
- Deras sätt att se på sex. - Och kvinnor.
Tack för att du kom.
Jag behövde träffa dig.
Och nu när jag är ren...
Om du tycker att det är kinky att gå ner på mig medan jag filar naglarna...
Jag är kinky.
Jag är väldigt kinky.
Jag skulle kunna spetsa dig med den här nagelfilen.
Då blir jag en del av din fallstudie.
Du skulle vara en fängslande intervjuperson.
Kenneth, får jag fråga en sak?
Visst. Vad vill du?
Jag har funderat över en del saker som vi lär ut.
Särskilt listan över avvikande terminologi.
De fula orden?
Ja. Jag tänkte mer på beskrivningarna av handlingarna.
Du vet, fellatio, cunnilingus...
Okej. Vad exakt är problemet?
Det är just det. Det är inget problem.
Jag vet inte om de är avvikande.
- Anala övergrepp? - Nej, inte det.
- Har du pratat med Bill om det här? - Ja. Bill håller med.
- Så du vill att vi ska ändra kursplanen? - Bara ta en titt på listan.
Tänk på saken. Okej?
- Kukhuvud? - Du kan behålla det.
Kukskalle?
Det också.
Behåller vi "gruppvåldtäkt"?
Rätt ska vara rätt.
Klismafili?
Klisma... vadå?
Lavemang. Att ge eller få.
Behåll det.
Och vi tar bort "fitta", "dildo",
"fellatio", "cunnilingus".
- Är du säker på det här? - Ja.
Tack, Marge.
Det blir bäst så.
Okej.
Har du och dr Carr ett förflutet?
Jag har konsulterat henne några gånger.
Vi har känt varandra i några år. Hur så?
Jag är bara nyfiken.
Nej.
- Nej? - Du vet vad jag menar.
- Jag menade inte... - Jag är lyckligt gift.
Jag menade inte...
Men Wendy har något.
Inget sexuellt.
Kanske lite sexuellt.
Men hennes idéer och energi... Jag låter som en idiot.
Du låter som om du är kär i läraren.
Att någon som hon engagerar sig betyder någonting.
- Eller hur? - Jag fattar.
Gamle Tench är med, än sen?
Griniga Shepard, vem bryr sig?
- Men den snygga professorn... - Orättvist.
Där är hon.
- Dr Carr. - Agent Ford.
- Välkommen till Quantico. - Tack.
Hur gick resan?
Den var lite trist. Jag rättade prov, men...
- Vi kan ta en kaffe på vägen om ni vill. - Nej, det är bra. Jag drack förut.
Vi håller till där borta.
Vad undervisar ni om nu?
Jag föreläser om gränsen mellan sociopati och berömmelse.
Folk som... Andy Warhol, Jim Morrison.
Deras kändisskap blir allt de behöver för sitt egos skull.
- Nixon var sociopat. - Så gott som.
Hur kan man bli president i USA om man är sociopat?
Frågan är hur man kan bli president i USA om man inte är det?
Det är därför det här är så viktigt. Det sträcker sig bortom FBI.
- Hela vägen till Vita huset. - Kanske det.
Undertexter: Tina Engström